Title: Syllabus-Minta:
Author: Janos Hardi
Last saved by: GK
Company: Philolaos Publishing

Kurzus kódja: BBN-ETI-378.03 BBN-FIL-372.04  TANM-FIL-372.04 BMA-FILD-372.04

Kurzus megnevezése: Az értelem és az akarat szerepe az etikában
(The Role of Reason and Will in Ethics)

Kurzus előadója: Orthmayr Imre
Kurzus helye és ideje: MÚK/i, 221., kedd 14:00-15:30 h

Kurzus előfeltétele(i): -
A jegyszerzés módja(i): Gyakorlati jegy a szorgalmi időszakban nyújtott teljesítmény alapján.
Követelmények: (1)  az órákon való aktív szerepelés a megadott szövegek ismeretében, (2) 15 perces szemináriumi előadás valamelyik műről, (3) 4-5 oldalas házi dolgozat valamely másik műről.

Kurzus leírása, tematikája:

A vizsgálódások tárgyát azok a klasszikus erkölcsfilozófiai elképzelések alkotják, amelyek az értelemben és az akaratban látják az erkölcsi cselekvés kitüntetett ismérvét vagy forrását. Platóntól Kantig tekintjük át e felfogás különböző megfogalmazásait.
     Részletesebben: Az emberi cselekvés magyarázatában három összetevőnek szokás jelentős szerepet tulajdonítani: az értelemnek, az érzelmeknek és az akaratnak. E három összetevő jelentőségét mindazonáltal igen eltérően értékelik a filozófusok. Egyesek az értelem, mások az érzelmek jelentőségét hangsúlyozzák. Az akaratnak hol központi szerepet tulajdonítanak, hol megkérdőjelezik puszta létét is. Az álláspontoknak ugyanez a sokfélesége figyelhető meg az erkölcsi cselekvés elméletében, vagyis az etikában. Az erkölcsi cselekvések magyarázatában is éles ellentét figyelhető meg a racionalista és emotivista elméletek között. Jelen szemináriumon azt vizsgáljuk, hogy e különböző etikai elméletek hogyan értékelik az akarat erkölcsi szerepét. Az etikatörténeti anyag áttekintése alapján úgy tűnik, hogy inkább az intellektualista és a racionalista etikák hangsúlyozzák az akarat fontosságát. Az intellektualista elméletek az erkölcsi motivációban, a racionalista elméletek az erkölcsi megismerésben tulajdonítanak kitüntetett szerepet az értelemnek. Az akarat pedig többnyire az értelem előírásainak a végrehajtójaként jelenik meg e felfogásokban..

Kurzushoz tartozó kötelező irodalom:
Platón: Állam, 354a-354c, 368a-369b, 433a-444b.
Arisztotelész: Nikomakhoszi Etika, III. és VII. könyv (1110a-1115a, 1145a-1152a).
Sztobaiosz: Zénon és a többi sztoikus tanítása a filozófia etikai részéről. 
Szent Ágoston: A szabad akaratról, I-II.
Descartes: A filozófia alapelvei, I. rész.
Descartes: A lélek szenvedélyei, I. rész.
Hobbes: Leviatán, 1-6. fejezet.
Locke: Értekezés az emberi értelemről, I. kötet, II. könyv, XXI. fejezet.
Butler: Az emberi természetről, avagy az ember mint erkölcsileg cselekvő alany. In Márkus György (szerk.): Brit moralisták a XVIII. században. Gondolat 1977.
Clarke: Értekezés a természetes vallásról. In Márkus György (szerk.): Id. mű
Hume: Értekezés az emberi természetről, II. könyv, III. rész, 1-9. szakasz; III. könyv, I. rész.
Kant: Az erkölcsök metafizikájának alapvetése, I. rész, 1-19. bek., II. rész 10-76. bek.