Kurzus kódja: FL-207	
Kurzus megnevezése: A filozófia a XVII-XVIII. században	
Kurzus előadója: Boros Gábor tszkvez. egy. doc. 	
Kurzus helye és ideje: Múzeum krt. 4/i,  208   terem, hétfô, kedd, 10-11h30	

Kurzus előfeltétele(i): ----	
A jegyszerzés módja(i): kollokvium (Filozófiatörténet IV)	
Követelmények: A Filozófiatörténet IV kollokvium követelményei	

8A kurzus során azt tûzzük ki célul, hogy megismerkedjünk a filozófiatörténet egy olyan, markáns korszakának fejlõdésvonalával, amely több tekintetben sem egy mindkét végén lezárt, egyenes szakasz, mondjuk, Descartes-tól Kantig, hanem a saját életünket és gondolkodásunkat is sokféleképp meghatározó és behatároló, eléggé kiszámíthatatlan görbe. Szigorúan véve, persze, a Filozófiatörténet IV. tematikához tartozó szerzõkre és mûveikre korlátozódik majd figyelmünk. Azt fogjuk nyomon követni, melyek azok a fõ kérdésfeltevések, amelyek új kutatásra ösztönzik az e korszakot nyitó gondolkodókat, milyen fõ álláspontok alakulnak ki, milyen válaszokat próbálnak adni, s hogyan keletkeznek a – szükségképp nem kielégítõ – válaszokból újabb problémák illetve újabb s újabb megoldási kísérletek. Tárgyalni fogjuk a vizsgatematikában meghatározott szerzôk illetve olvasmányok nagyobbik részét, s noha kétségkívül inkább a korszak elsô felében érzem otthon magam, a hiányzó illetve kevésbé hangsúlyos részleteket – a tárgyalandó fôbb trendek ismeretében – ki-ki könnyedén beépítheti majd az újkori filozófia történetérôl alkotott képébe.
	A korszakváltás fô jegyeinek rövid bemutatása után Descartes gondolkodásának szisztematikus vázlata következik, mert az ô életmûve a legjobb bevezetés az egész korszak gondolkodási törekvéseibe. A továbbiakban azokkal a gondolkodókkal foglalkozunk majd, akik egyrészt explicit módon reflektáltak a karteziánus kihívásra (Hobbes, Pascal, Spinoza, Locke), másrészt nagyobb távlatot nyerve már kevésbé kötôdtek ugyan a karteziánus 'szisztémához', ám azért még kimutathatóan az általa teremtett gondolati térben mozogtak (Leibniz, Berkeley, Hume). Ha idônk engedi, szó lesz még a nemzeti 'felvilágosodások' filozófiájának bizonyos jellemzôirôl is.
Figyelem! Az elôadásokat a félév elsô felére sûrítve fogom tartani, hétfônként és keddenként 10-tôl 11h30-ig.
Idôpontok: február 14., 15., 21., 22., 28., március 1., március 7.,
8., 14., 29.	

1. A középkor alkonya, az újkor hajnala: az átmenet korszaka Ockhamtól Fr. Baconig
2. A descartes-i rendszer kerete a Picot-levél nyomán, módszertan és ”elsô filozófia”, azaz metafizika és tapasztalatelmélet. 
3. A szisztéma kiépítése: fizika, mechanika, orvostudomány és morálfilozófia. 
4. Válaszok a karteziánus kihívásra: az Elmélkedésekhez kapcsolódó viták, különös tekintettel Hobbes-ra, Gassendira, Arnauld-ra; a Regius-vita dokumentumai, Pascal.5. Hobbes: alternatív módszertani, metafizikai kiindulópont, eltérô gyakorlati filozófiai következtetések. Geometriai módszer és mechanikus világkép a társadalomfilozófiában. Leviatán, Elementa philosophiae.
6. Herbert of Cherbury és a cambridge-i platonisták, Royal Society, Newton. Az okkazionalisták. 
7. Spinoza, a kartezianizmus reformátora. Tanulmány az értelem megjavításáról, Etika, Teológiai-politika tanulmány.
8. Malebranche kartezianizmusa. Locke: a kartezianizmus ismeretelméleti fordulata. Értekezés az emberi értelemrôl.
9. Leibniz: tomizmus és kartezianizmus, hatóokság és teleológia. Metafizikai értekezés, Monadológia.
10. Berkeley: Isten és az elme a materiális szubsztancia ellen. Tanulmány az emberi megismerés alapelveirôl.
11. Hume: asszociációs törvények a megismerés elméletében s az etikában. Tanulmány az emberi értelemrôl I-VII, XII., Értekezés az emberi természetrôl II. I. 4., 7.; III. I. 1., 2.; III. III. 1.
12. Felvilágosodások. Rousseau: Értekezés a tudományokról és a mûvészetekrôl, Lessing: Az emberi nem nevelése	

Kurzushoz tartozó ajánlott irodalom:
Boros Gábor: René Descartes. Budapest: Áron, 1998., 21-44. o.. (vagy más hasonló, általános bevezetés valamely kézikönyvbôl).
Wolfgang Röd: Hagyomány és újítás a filozófiában. Budapest: Áron, 2003. Különösen 11- 172. o.
Boros Gábor: A mozgástörvényektôl Isten értelmi szeretetéig. Budapest: Áron, 2003.
F. Braudel: Anyagi kultúra, gazdagság és kapitalizmus. XV-XVIII. század Bp.: Gondolat, 1985.
P. Zumthor: Hollandia hétköznapjai Rembrandt korában Bp.: Gondolat, 1985.
Simonyi Károly: A fizika kultúrtörténete Bp.: Gondolat, 1986.
F. Borkenau: Der Übergang vom feudalen zum bürgerlichen Weltbild Paris: 1934.
E. J. Dijksterhuis: Die Mechanisierung des Weltbildes Berlin etc.: Springer, 1956.
A. Koyré: From the Closed World to the Infinite Universe Baltimore, 1957.
G. Freudenthal: Atom und Individuum im Zeitalter Newtons. Zur Genese der mechanistischen Natur- und Sozialphilosophie Frankfurt/Main: Suhrkamp, 1982.
P. Hazard: La crise de la conscience européenne Paris, 
Grundriss der Geschichte der Philosophie Begründet von F. Überweg, völlig neubearbeitete Ausgabe, Die Philosophie des 17. Jahrhunderts Hg. von Jean-Pierre Schobinger Basel: Schwabe & Co, 1988. (három kötet hat félkötetben)
F. Copleston: A History of Philosophy IV. kötet (több kiadásban)
W. Röd: Die Philosophie der Neuzeit 1 Von Francis Bacon bis Spinoza München: Beck, 1978. ill. 2 Von Locke bis Rousseau München: Beck, 19
G. H. R. Parkinson (szerk.): The Renaissance and Seventeenth-century Rationalism London & NY: Routledge, 1993.
T. Sorell (szerk.): The Rise of Modern Philosophy Oxford: Clarendon Press, 1993.
J. Cottingham: The Rationalists Oxford: OUP, 1988.
R. S. Woolhouse: The Empiricists Oxford: etc.
E. Cassirer: Die Philosophie der Aufklärung Sok kiadásban, franciául és angolul is olvasható.
E. Gilson: God and Philosophy New Haven: Yale UP, 1941.
Walter Schultz: Der Gott der neuzeitlichen Philosophie Pfullingen: Neske, 1959.
W. Röd: Der Gott der reinen Vernunft München: Beck, 1992.
K. Löwith: Das Verhältnis von Gott, Mensch, und Welt in der Metaphysik von Descartes und Kant Heidelberg: 1964.
W. Risse: Die Logik der Neuzeit I-II. Stuttgart: Fromman, 1964/1970.
J. B. Schneewind: The Invention of Autonomy Cambridge: CUP, 1998.
A The Cambridge Companion to ... sorozat kötetei a korszakhoz tartozó gondolkodókról