A kurzus kódja:  P/FIL/LOG-118, FLN-350.46, FL-300.46	
A kurzus címe:  A Hazug paradoxona	
A kurzus címe (angolul): The Liar paradox	
A kurzus előadója: Máté András docens	
A kurzus helye és ideje: Sz 18-19:30	
A kurzus weblapja: http://philosophy.elte.hu/mate/hazug.html	

A kurzus előfeltétele(i): Jártasság a klasszikus elsőrendű logikában, valamelyes ismeretek Zermelo-Fraenkel halmazelméletről.	
A jegyszerzés módja(i): Az órán feladott feladatok megoldása	
Követelmények: Rendszeres részvétel és aktivitás a problémák megoldásában	

A kurzus leírása, tematikája: 
A hazug paradoxona az „Ez a mondat hamis” mondatnak az a tulajdonsága, hogy ha az ’ez’ névmás magára a mondatra mutat, akkor az így kifejezett állítás sem igaz, sem hamis nem lehet, mert mind a két esetben ellentmondásra jutunk. A paradoxont valószínűleg a megarai Eubulidész fedezte fel a Kr.e. 4. sz.-ban; a középkorban terjedelmes irodalom foglalkozott vele. Hosszú tetszhalál után a 19. sz. végén új életre kelt, amennyiben a paradoxonhoz vezető gondolatmenet fontos szerepet játszott Cantor, Russell, Tarski, Gödel nevezetes eredményeiben. Mindazonáltal a logikusok kezdettől fogva arra törekedtek, hogy a paradoxont magát elméleteik nyelvétől minél távolabb tartsák, még a logikai szintaxis lényeges leszűkítése árán is. Russelltől ered a „hibás kör elve”, amely a paradoxon forrását egyfajta cirkularitásban, önmagára hivatkozásban véli megtalálni, és az ilyen cirkularitást logikai (szintaktikai) hibának minősíti. A 20. sz. hetvenes éveinek végétől jelentkeznek (a nyelvfilozófia és a számítástudomány oldaláról is) olyan törekvések, hogy bizonyos cirkuláris jelenségeket mégiscsak kezelni kellene; az önmagára hivatkozás csak bizonyos speciális esetekben hiba. Ki is alakulnak az erre szolgáló eszközök, többek közt Peter Aczel nem-jólfundált halmazelmélete és erre építve Jon Barwise és munkatársai szituáció-szemantikája. 
A kurzuson egy viszonylag újabb keletű elméletet fogunk megismerni ebben a tárgykörben Barwise és munkatársa 1996-ban publikált könyve alapján. Rövid (általános) halmazelméleti alapozás után foglalkozunk a cirkuláris jelenségekkel és paradoxonokkal általában, majd az Aczel-féle nem reguláris halmazelmélet további kifejtése következik, és végül ennek alkalmazása játékok modellezésében és szemantikai paradoxonokban. 

A kurzushoz tartozó kötelező irodalom:
Barwise-Moos: Vicious Circles. On the Mathematics of Non-Wellfounded Phenomena
CSLI Publications, Stanford, 1996 (1-2., 3.1., 4-8.,  12-13. fejezet)
Az olvasandó részleteket xeroxban közreadom.	

A kurzushoz tartozó ajánlott irodalom:
Tarski, A.: ,,Az igazság fogalma a formalizált nyelvekben", in: Tarski: Igazság és 
bizonyítás, Gondolat, 1990. 
Kripke: ,,Outlines of a Theory of Truth", in: Martin, R.L. (ed.): Recent essays on truth 
and liar paradox, Oxford, 1984. 
Barwise – Etchemendy: The liar. An essay on truth and circularity. Oxford, 1987
Aczel, P.: Non-Well-Founded Sets, Stanford, 1988.
Szabó Z.: ,,Paradoxon vagy antin¶omia?", in: Tertium non datur (szerk.: Ruzsa Imre), Osiris, 2000. Frege, G.: ,,Logikai vizsgálódások I.: A gondolat", in: Frege: Logikai vizsgálódások, Osiris, 2000.