A kurzus kódjai: BBN-FIL-402.25 BMA-FILD-402.24  BMA-FILD-402.24	
A kurzus megnevezése: „Nyugat-keleti díván” (történelemfilozófiai szeminárium)	
A kurzus megnevezése (angolul): „West-Eastern Divan” 	
A kurzus előadója: Dr.Várnai András	
A kurzus első foglalkozására 2014. február 11-én kerül sor (K, 12:00-13:30 i/221).	

A kurzus előfeltétele(i): -	
A jegyszerzés módja(i): gyakorlati jegy	
Követelmények: választott témából esszé-dolgozat írása és megvédése	

		„Nyugat-keleti díván” avagy „A történelmi világ felépítése”
	(Adalékok az európai történetfelfogás alakulásához az Európán-kívüli világ
				megismerésének tükrében)

„Vannak bizonyos jelentős pillanatok a világtörténelemben, amikor az egyik civilizáció szembetalálkozik a másikkal, megcsodálják egymást, versenyeznek és hatnak egymásra. Minél nagyobb a különbség a két civilizáció között, annál hevesebb a megrázkódtatás, de annál gyümölcsözőbbek lehetnek a következmények.” (Etienne Balázs)

1. Ismerkedés a világgal. – Az első keleti utazók az európai követek és szerzetesek a keleti udvarokban. Az európai kereskedők első útjai Ázsiában. Plano Carpini és Marco Polo úti beszámolói. – Felfedezések és hódítások, a gyarmatosítás, mint az európai társadalmak expanziója. Az első misszionáriusok utazásai – Amerika és magaskultúrái, India, Kína és Japán civilizációi. – Ismerkedés az Európán kívüli népekkel. A jezsuiták paraguai-i „köztársasága”. Tudósítások Kínáról, Matteo Ricci „a pionír”, jezsuiták a kínai udvarban. 

2. Az utazási irodalom és hatástörténete. – A „primitívek” és a „jó vadember” kultusza. Vadak és civilizáltak. A chinoiserie és a sinománia. A despotizmus-kép és az „ex oriente lux” modellje. – A történelemfelfogás megváltozása. – A felvilágosodás előzményei a kultúrák összemérésével. A francia és angol szabadgondolkodók Kína-képe. Bayle és a „kínai tolerancia”. Bossuet: a nem-keresztény kultúrák, mint történeti „kiúttalanságok”. 
	Új történelmi látásmód. – A Kelet, mint az emberiség történelmének szerves része Leibniz „praestabilita harmonia”-ja és a „Novissima Sinica”: „Az emberi nem egységes kultúrájáért”. –Vico új történeti fejlődés-elmélete. A történelem az ember tette, körforgás és fejlődés. A Kelet, mint költői uralom. 

3. A francia felvilágosodás történetszemlélete. – A természetjogi elméletek és „a törvények szelleme”. Montesquieu szabadság-koncepciója, despotizmus-elve és Kína ábrázolása. A „Perzsa levelek” Kelet-képe. – Az egyetemes történelem, a nemzetek története, a kultúrák mássága és egymásmellettisége. A „jó vadember” és a „filozófushivatalnok”. Voltaire ideája az államról és a szabadságról. Kína, mint a tolerancia birodalma, a felvilágosodott despotizmus koncepciója. – Az enciklopédisták és a fiziokraták. Diderot „luxus”-elmélete és a kínai „elmaradottság a szabadságban” tézise. Quesnay gazdasági értékteremtés koncepciója és Kína, mint jólszervezett földművelő birodalom. Rousseau a kultúra és civilizáció ellentétéről. Kína, mint a rossz példája. Condorcet fejlődéselmélete és a Kelet helye a haladás menetében. 
4. Az angol (skót) és német felvilágosodás a történelemről. – A Kelet helye az emberi történelemben. Hume a történelmi elmaradottság, „alulfejlettség” problémájáról és a kínai monarchia jellegéről. Smith a gazdasági fejlettség állapotairól és a Kelet stagnáló helyzetéről.
	A történelem egyetemes összefüggései, Herder a társadalom történeti meghatározottságáról. Az „Ideen” Ázsia ábrázolása, „az önmagával beérő társadalom” – Kína patriarchális despotiája és a szabadság hiánya. Goethe Kína-képe és a „Nyugat-keleti díván”.

5. A német klasszikus filozófia történelemképe. – Kant történeti modellje: a történelem célja az emberi nem tökéletesedése, mint egyetemes történelem. A feladat lehetetlenségének felismerése a világpolgár álláspontjáról. – A fejlődés dilemmái; utópisztikus válasz a világkereskedelemben lehetséges kudarcokra: Az „észállam”, mint „zárt kereskedelmi állam” Fichténél – Kína mintája. A történelmi érintkezés archaizálása: Az indo-árja elmélet nyelvi-teoretikus megalapozása, Friedrich Schlegel „Az indek nyelvéről és bölcsességéről”. A természeti földrajz „globalitása”, a nyelvek és világnézetek „multikulturalitása” az összehasonlító nyelvtudomány filozófiai alapjai és az emberi egyetemesség igénye a Humboldt fivéreknél.

6. A történelem világtörténelemmé tágul. – A világtörténelem filozófiája. Hegel a történelem eszméjének megvalósulásáról és a világtörténelem menetéről. „Ex oriente lux” – a történelem a Kelettel kezdődik. Hegel a kínai népszellemről, a hivatalnokkormányzásról és a moralitás államosításáról. „A Keleten egy ember szabad, de az despota, s így az sem az”. 
	A világérintkezés (Weltverkehr) kibontakozása, mint kapitalizációs folyamat, a történelmek „világtörténelemmé tágulása”, „az emberiség egyetemes kultúrájának” ideája és a modern világgazdaság valósága. A kapitalizmus forradalmi szerepe a „bornírt formák” lebontásában. Marx formációelmélete és „az ázsiai termelési mód”.

7. XX. századi civilizációelméletek. – Max Weber történelemfelfogása: „a kultúra, mint a világtörténés értelmes metszete”. Az ázsiai tradicionális gazdaság és a modern kapitalizmus szelleme. A patriarchális bürokrácia Kínája és a modern Európa racionális bürokráciájának üzemszerűsége. A konfuciánus racionalizmus konvencializmusa és a nyugati világ technikai racionalizmusa, mint a racionális vallási etika „diadala”. – Spengler civilizációelmélete és „A Nyugat alkonya”.

8. Toynbee a civilizációk keletkezésének természetéről, „ökumenikus” viszonyairól, a gazdasági rendszer „hálójáról”, az egyetemességről, és a kulturális „térkép” mozaikszerűségéről. A civilizációk megroppanása – „A Nyugati Világ az Ottomán Birodalom ellen” ; „A Nyugat kilátásai” és „a történelem felgyorsulása”.
	Az anyagi kultúra és a mindennapi élet viszonyai. Kelet és Nyugat civilizációinak egymásmellettisége az európai értékrend tükrében. Az Annales összehasonlító történetelmélete Marc Blochtól Braudelig. Az „abszolutista állam”, mint az összemérés lehetőségének „mértékegysége” Kelet és Nyugat között Andersonnál. 

9. „Marxizmus” és más Marx-értelmezések. – A Kelet és a világtörténelem –  Az ázsiai termelési mód a történelemben; a 20-30-as évek vitái a Szovjetunióban és a marxizmuson belüli viták a 60-70-es években a történetkutatás eredményei és az ideológiai harcok „fényében”.
	Az archaikus társadalmak intézményes gazdasági centralizmusa „a gazdasági antropológia” tükrében Polányi Károlynál. A „kereskedelmi kapu” intézménye és a modern világkereskedelem expanzív nyomása – a tőkés társadalom „győzelme”.

10. Neomarxizmus és posztmodern Marx-interpretációk. – Az európai társadalom expanziója, a kapitalizáció, mint a „világrendszer kibomlása”. A tradicionális kultúrák és az európai „haladás” „civilizatórikus funkciójának” összeütközése. „Az európai világgazdaság – centrum és periféria” Wallersteinnél. 
	Foucault a „fegyelem és büntetés” tradicionális és modern, üzemszerű működéséről, a társadalomtest elgépiesedéséről, a taxáció kínai és európai mintájáról. A kultúra alapvető „kódjai” – a rend meghatározottságai. A tudományos ismeretek különféle kulturális rendezettségeinek feltárulása az archeológikus típusú elemzésben.

11. A humboldti örökség: nyelvfilozófia és kultúraelméletek Whorftól Wittgensteinig.
	A neo-humboldtiánus „nyelvi relativizmus” Whorfnál és követőinél. „A gondolkodás, a világnézet és a társadalmi viselkedés különbségeit egy nyelv nyelvtana kikristályosodott formában tartalmazza. Ezek külön világok.” A „topic-comment” problémaköre – a logikai forma egyetemessége, versus, a nyelvek szerkezete eltérő logikák lehetőségét teremti.
	A nyelvhasználat relativisztikus és univerzalisztikus értelmezései és az emberi szocialitás egyetemes, antropológiai alapú, illetve lokális-kultúrakötött értelmezései. Wittgenstein: nincs metanyelv vagy más metarendszer-univerzáliák, sem pedig közös univerzális életvilág. „Nyelvem határai világom határai…” „Kínai gesztusokat éppoly kevéssé értünk meg, mint kínai mondatokat.”
	Egyetemesség-igény és a nyelvtan univerzalitása, multikulturalitás és „nyelvi imperializmus”. A generatív grammatika vitája a kulturális antropológia nyelvészetével – Chomsky és Levi-Strauss. 
	
12. „Megállt” volna a történelem? Avagy itt a világvége? – A Nyugat értékrendjének győzelme és a „történelem vége”, avagy a civilizációk eljövendő összeroppanásának víziója – Fukuyama és Huntington „paradigmái” és a radikális „válaszok”: Fanon felszabadítás teóriája „a Föld rabjairól” és Said „Orientalizmusa”.  

	

A kurzushoz tartozó irodalom:

Adam, Jan (ed.): Postcolonialism and Cultural Resistance. Theorizing Post-Modernism. 	Calgary, 1990.
Ágh Attila: „Népek hazája nagyvilág”. A világrendszer-elméletek története. Bp. 1988.
Az ázsiai termelési mód a történelemben. Bp. 1982.
A francia felvilágosodás morálfilozófiája. Bp. 1975.
Anderson, Perry: Az abszolutista állam. Bp. 1989.
Balázs, Etienne: Gazdaság és a társadalom a régi Kínában. Bp. 1976.
Bitterli, Urs: Vadak és civilizáltak. Bp. 1983.
Bloch, Marc: A történelem védelmében. Bp. 1970.
Braudel, Fernand: Anyagi kultúra, gazdaság és kapitalizmus a XV-XVIII. sz.-ban. Bp. 1985.
Clifford, James: Said Orientalizmusáról. In: Lettre Internationale 39; 2000.
Dunn, Stephen: The Fall and Rise of the Asiatie Mode of Production. London, 1982.
Elias, Norbert: A civilizáció folyamata. Bp. 1987.
Elster, Jon: Leibniz et la formation de l’esprit capitaliste. Paris, 1975.
Elvin, Marc: Fejlődés és stagnálás Kínában. Bp. 1981.
Emeagwali, Gloria: Braudel, Colonialism and the Rise of the West. In: Comparative 	Civilization Rewiew 2004.
Fanon, Frantz: „A Föld rabjai” In: Fejlődéstanulmányok 6. Bp. 1984.
Fichte J.G.: A zárt kereskedelmi állam. Bp.
Foucault, Michel: Fegyelem és büntetés. Bp. 1985.
Foucault, Michel: A szavak és a dolgok. Bp. 2000.
Foucault, Michel: A társadalomtudományok archeológiája. Bp. 2000.
Frank, André Gunder: ReOrient: Global Economy in the Asian Age.(The Great Thinkers 	from Adam Smith, Weber and Marx to Polányi, Wallerstein and Braudel) Berkeley, 	1998.
Fuchs, Thomas: The European China-recepcions from Leibniz to Kant. In: Journal of Chinese 	Philosophy 33. 2006.
Fukuyama, Francis: A történelem vége és az utolsó ember. Bp. 1992.
Fukuyama, Francis: A nagy szétbomlás: az emberi természet és a társadalmi rend 	ujjászervezése. Bp. 2000. 
Glasenapp, Helmuth: Az öt világvallás. Bp. 1975.
Gernet, Jaques: A kínai civilizáció története. Bp. 2001.
Goethe, S. W.: Nyugat-keleti Díván. Bp. 1999.
Goldziher Ignác: Az iszlám kultúrája. Bp. 1981.
Hegel, G. F. W.: Előadások a filozófia történetéről. I.A Kelet. Bp. 1966.
Hegel, G. F. W.: Előadások a világtörténelem filozófiájáról. Bp. 1966.
Hegyi Klára – Zimányi Vera: Az oszmán birodalom Európában. Bp. 1986.
Herder, J. G.: Esszék az emberiség egyetemes történetének filozófiájáról. Bp. 1978.
Humboldt, Wilhelm: Az emberi nyelvek összehasonlító vizsgálata. In: Válogatott Művek, Bp. 	1985.
Hume, David: Értekezések az emberi természetről. Bp. 1976.
Huntington, Samuel: A civilizációk összecsapása és a világrend átalakulása. Bp. 1998.
Jamadzsi Maszanori: Japán. Tradíció és történelem. Bp. 1990.
Kant, Immanuel: Az emberiség egyetemes történetének eszméje. In: A vallás a puszta ész 	határain belül. Bp.1974.
Kuhn, Thomas: A tudományos forradalmak szerkezet. Bp. 1984.
Leibniz, G. W.: Elmélkedések a megismerésről, az igazságról és az eszmékről. 
	In: Értekezések, Bp. 1907.
Leibniz, G. W.: Novissima Sinica . Münnich, 1697.
Lévi-Straiss, Claude: Anthropologie structurale. Paris, 1958.
Lévi-Strauss, Claude: Szomorú trópusok. Bp. 1973.
Marx-Engels: A német ideológia (Történelem) (MEM 3.)
Marx, Karl: A tőke I. 24-25. fej. (MEM 23.)
Marx, Karl: A tőkés termelést megelőző formák (MEM 46/1)
Maspero, Henri: Az ókori Kína. Bp. 1978.
Montesquieu: A törvények szelleméről. Bp. 1963.
Mungello, David: Curious Land. Jesuit Accomodation and the Origin of Sinology. 	Stuttgart, 1985.
Nyelv, gondolkodás, relativizmus (szerk. Neumer Katalin) Bp. 1999.
Nyikiforov, V. N.: A Kelet és a világtörténelem. Bp. 1977.
Polányi Károly: Az archaikus társadalom és gazdasági szemlélet. Bp. 1976.
Polányi Károly: Dahomei és a rabszolgakereskedelem. Bp. 1972.
Prescott, William: Mexikó és Peru meghódítása. Bp. 1967.
Racevskis, Karlis: Edward Said and Michel Foucault – Affinities and Dissonances. 
	(de retour de l’Orient) N. Y. 2005.
Rowbotham, A. M.: China and the Age of Enlightement in Europe. New York, 1966.
Said, Edward: Orientalizmus. Bp. 2000.
Said, Edward – Burgmer, Cristoph: Bevezetés a posztkoloniális diszkurzusba. 
	In: Lettre Internationale 39. 2000.
Smith, Adam: Vizsgálódás a nemzetek jólétének természetéről és okairól. Bp. 1940.
Schönfeld, Martin: From Confucius to Kant – The Question of Information Transfer. 
	In: Journal of Chinese Philosophy, 33. 2006.
Spengler, Oswald: A Nyugat alkonya. Bp. 1989.
Song, Du-Yul: Die Bedeutund der Asiatischen Welt bei Hegel, Marx und Max Weber. 	Frankfurt am Main, 1972.
Tőkei Ferenc: Az ázsiai termelési mód kérdéséhez. Bp. 1975.
Toynbee, Arnold: Válogatott tanulmányok a történelemről. Bp. 1971.
Várnai András: „Ex oriente Lux” (Világosság, 1977/1)
Várnai András: A felvilágosodás Kelet-képének forrásai (Világosság, 1976/1)
Várnai András: A felvilágosodás történelemszemléletéről. Adalékok a marxi formációelmélet előzményeihez. (A filozófia időszerű kérdései. Bp. 1983.)
Várnai András: Az európai Kelet-kép alakulása és hatása a felvilágosodás korában. 	(Tanulmányok a feudáliskori művelődés köréből.) Bp. 1974. ELTE_BTK
Wallerstein, Immanuel: A modern világgazdasági rendszer kialakulása. Bp. 1983.
Weber, Max: Vallásszociológia. In: Gazdaság és társadalom. Bp. 1992.
Weber, Max: Gazdaságtörténet. Bp. 1979.
Wittgenstein: Filozófiai vizsgálódások. Bp. 1992.
Wittmann Tibor: Latin-Amerika története. Bp. 1978.
Wojtilla Gyula: A mesés India. Bp. 1988.
Yurdusev, Ahmet-Nuri: From the Eastern Question to the Western Question: Rethinking the 	Contribution of Toynbee. In: Critical Eastern Studies Vol. 14. 2005.