Filozófiatörténet III. Középkori filozófia
1. Hellénisztikus és patrisztikus filozófia
2003/2004 őszi félév
FL-206/FLN-206.02

I. Előadás:

A középkor rövid történeti áttekintése: http://www.rubicon.hu/assign.php3?ID=1997090901#Az%20antik%20középkor 

Periodizációs probléma: mi között helyezkedik el?
Humanisták szerint: antik Róma és a (reményeik szerint) újjászülető antik világ között. 
Probléma: Bizáncban nincs középkor, mert nincs minek újjászültnie, ha sosem ért véget. A keletrómai birodalom jogfolytonos a római birodalommal, vége 1453, Bizánc eleste.
Iszlámban semmiféle közékornak nincs értelme, hiszen a “középkorban” kezdődött. 
(V.ö. A. de Libera, Penser au Moyen Age Paris. Paris : Editions du Seuil, 1991.)

A korszakhoz tartozó fontos fogalom az oikumené (“a lakott világ”), amely Nagy Sándor hódításainak “határait” jelzi, lényegében a görög kulturális befolyásét. Ennek részben örököse, részben nyugati irányú kiterjesztője a római birodalom.

A hellénizmus kultúrájának szimbólikus városa: Alexandria. Alexandria nemzetközi metropolisz, területén nagy számban éltek zsidók is, akik az Ószövetség görög fordítását elkészítették (LXX: Septuaguinta, a “hetvenes” fordítás. Volt más fordítás is: Aquila, Theodotion etc.). Erről az eseményről számol be a Pszeudo-Ariszteász levél. (Az Apokrifok. Apokrif levelek c. kötetben olvasható.) 

A Septuaguinta-ról: http://www.biblia.hu/bevez/septuag.htm 
Kommentár a webhelyhez: az adatok korrektek, az interpretációval vigyázni kell. Az LXX-et a keleti egyházban máig “ihletett” fordításnak tartják, és végső soron ez a Vulgata (a Jeromos-féle latin fordítás alapja is). 

A hellénisztikus oikumené nyelvei: görög, latin, szír (arámi), arab és héber. Vö. a háromnyelvű felirattal Jézus Krisztus keresztjén: görögül, latinul és “héberül”, azaz felthetőleg arámiul. 
Az irányok: görög  (indoeurópai) -->  szír (első sémi nyelv) -- > arab / héber 

Térképek a “lakott világról”: 
http://www.tu-berlin.de/fb1/AGiW/Auditorium/LaVoSprA/SO8/RekKart1.gif 

http://www.lib.utexas.edu/maps/historical/history_europe.html 

II. Előadás

Ebben az időben a filozófia lényegében azonos a tudományokkal (a hét szabad művészet koncepciója azonban ekkor még nincs kidolgozva, ez majd az V. századtól és főleg a latin Nyugaton lesz fontos). 

A kor tudományai és jelentősebb képviselői (akik neve alatt az adott tudományos anyag terjedt, sok álnéven írt mű, bővítések, kommentárok, stb.):

- Orvostudomány: Hippokratész, Galénosz 
- Matematika: Pythagorasz, Arkhimédész,
- Geometria: Euklidész
- Csillagászat: Ptolemaiosz
- Földrajz: Sztrabón
- Zeneelmélet: Pythagorasz
- Logika: Arisztotelész 

A korban működő filozófiai iskolák és képviselőik:

- Akadémia: Platón
- Peripatosz: Arisztotelész
- A Kert: Epikurosz
- A Csarnok (a sztoa): Epiktétosz

A filozófia a többi terület metatudományaként működik, valamint a helyes élet szabályait is magába foglalja.

A tudományok hierarchikus rendje:

Zene –> Geometria –> Metafizika –> Speciális metafizika = Teológia

Az oikumené mint egység:

1.	tudásszociológiai (a műveltség egysége, hasonlóak a “sillabuszok”)
2.	módszertani (a doktrínák analitikus megközelítése, argumentatív diszciplínák, a bizonyítás és a konzisztencia fontossága)

Új esemény a LXX, mert új teológiai szempontokat hoz az oikumenébe. Ami a Septuaguintában meglepő a görög tudomány számára:

-	egyetlen, gondviselő isten van, aki az egész világ (tehát az összes többi istennek is) ura
-	kiválasztás (egy nép, a zsidóság kiválasztása) és kinyilatkoztatás
-	a világidő lineáris, és egységes történelmet alkot
-	kezdete és vége van (véges idő)
-	az ember istenképmás volta – kiemelt helye a világban.
-	isten személy (akarattal és értelemmel rendelkezik, dönt (szeret, haragszik)

Általános előfeltevések a görög filozófiában: “a mindenről beszélünk” (egység)

A filozófiai iskola teológiai állításai	A biblai istenkép különbségei	
Peripatosz Arisztotelész: Az istenség transzcendens: a mozdulatlan mozgató világon kívüli. 
Tökéletesen elegendő önmaga számára: a gondolkodás gondolása személytelen.
“A világ vonzódik” – szereti a tökéletességet, erre törekszik, ezzel “hajtja” magát az istenség felé	“A világot teremti és mozgatja” –

az isten transzcendens, de van gondviselés

(megj: figyelendő a kapcsolat iránya)
	
Sztoa
Immanens, anyagi isten (pneuma, logosz)
van gondviselés
személytelen 
	Isten transzcendens,

személyes (dönt, haragszik, gondot visel)	
Epikurosz
az istenek teljesen transzcendensek, nincs gondviselés	
a gondviselésben jelen van isten a világban	
Platónikusok:
egy első, transzcendens principium
van gondviselés (ifjabb istenek)	nincsenek ifjabb istenek
isten “önkényessége” – a kiválasztás fogalma
világtörténelem fogalma

A patrisztikáról röviden: http://irisz.sulinet.hu/tovabbtan/felveteli/ttkuj/5het/filozofia/filoz5.html 

“Egy patrisztikus szöveggyűjtemény”-ről szóló érdekes cikk Perczel László tollából: http://www.c3.hu/scripta/buksz/98/1/07percz.htm 

Linkek a CEU Középkori Tanulmányok Tanszék oldalán: http://www.consulex.hu/ms/centers/links/index.html 

III. Előadás

A “teremtés” és az “isten” fogalmak megjelenése a Bibliában, és a görög filozófusok műveiben.

A teremtés kapcsán feltehető 5 kérdésre adott válaszok szerint teremtés és istenfogalmak adódnak.

Az öt kérdés:

1.	Hány princípium által?
2.	Miből?
3.	Mikor?
4.	Miért?
5.	Hogyan?

Biblia (sztenderd):	Filozófusok:	
1. egyetlen princípium által
2. semmiből (az i.sz. 3. századtól, előtte káoszból)
3. időben
4. akaratából következően
5. közvetlenül (minden egyes teremtményt ez az egyetlen princípium teremtett)	Peripatosz – Platón: 
1. egyetlen princípium által
2. önmagából (emanáció)
3. örökké (nem időben)
4. természetéből következően
5. közvetve (Avicenna: angyalok közreműködése)	

Különböző teremtésfogalmakhoz különböző istenfogalmak társulnak.

A Biblia kialakulásáról, kéziratairól, fordításairól, a benne található értelmezési alapelvekről, felépítéséről, tartalmáról és mondanivalójáról: http://www.biblia.hu/index.htm 

Teremtéstörténetek: http://www.mek.iif.hu/porta/szint/human/vallas/teremtes/html/index.htm