Kurzus kódja: FLN - 391	
Kurzus megnevezése: Lehet-e filozófiát tanítani? (Módszertani dilemmák)	
Kurzus megnevezése angolul:	
Kurzus helye és ideje:
KURZUS FOGLALKOZÁSAINAK IDŐPONTJA: 2010. február, 11-től minden csütörtökön 14 óra 15 perctől - 15 óra 45 percig (Radnóti Gimnázium)	
Kurzus előadója: Hegedűs Sándor, megbízott előadó 	
Kurzus előadójának fogadóórája (hely és idő): minden csütörtökön – 16 óra (Radnóti Gimn.)	

Kurzus előfeltétele(i):	
A jegyszerzés módja(i):

Követelmények: hiánytalan jelenlét az órán	

Kurzus leírása, tematikája:
                                            Lehet-e filozófiát tanítani?
(Elmélet és gyakorlat viszonya a filozófia-tanításban)

Kurzusleírás

A filozófia társadalmi elfogadtatásának közkatonái, élharcosai mindig is a filozófiatanárok voltak. (Mondhatnám persze azt is, hogy vagyok/vagyunk, de kerülni szeretném a személyességet, maradjon tehát a harmadik személy.) Sajátos - átmeneti - helyzetük kétfrontos harcra kényszeríti őket. Egyrészt védekezniük kell az ún. "igazi" filozófusok mindig meg-megújuló támadásaival szemben, másrészt pedig a múlni sosem akaró társadalmi elutasítás vagy közöny értetlenségével szemben. Ez utóbbit - úgy gondolom - mindenki tapasztalta már. Az előbbiből csak néhány példa emlékeztetőül: "Nos hát mindazokról, akik már megírták munkájukat vagy valaha is írni szándékoznak és azt hiszik, hogy teljesen tisztában vannak azzal, amire életem törekvése irányul, egy dolgot bizonnyal elmondhatok: akár az én tanítványaim voltak, akár másoktól hallották tanításaimat, akár 'maguktól jöttek rá' az igazságra, véleményem szerint semmit sem konyítanak a filozófiához.". (Platón: VII. levél.). Heidegger pedig így fogalmaz: "A félreértelmezéseket, amelyek a filozófiát állandóan körülfonják, az segíti elő leginkább, amit a mi fajtánk, a filozófiaprofesszor művel. Az ő szokásos, de ugyanakkor jogosult, sőt hasznos dolga, hogy az addigi filozófiákról a műveltség részét képező ismereteket közvetítsen. Ami azután úgy néz ki, mintha már maga is filozófia lenne..." (Bevezetés a metafizikába. )
De mi is történik akkor, amikor egy un. "filozófiatanár" elkezd "filozófiát" tanítani? Mindenekelőtt az, hogy differenciálódni kényszerül az "igaziaktól", hiszen amíg ők csupán a "magukét" tanítják és többnyire írásban, addig egy filozófiatanárnak az "egészre" kell tekintettel lennie, többnyire szóban. (Egy-egy történetfilozófiában megjelenhet persze a "filozófia" addig volt története - egésze -, de csak alárendelt szereposztásban vagy destruálandó anyagként. - Hegel, Heidegger) Reprezentatív szerepe vitathatatlan, csakhogy nem saját mondandója révén kapta, hanem meghatározott intézményi keretek között jutott hozzá. A kérdés, amire éppen ezért mindenképpen felelnie kell egyrészt a filozófia szó jelentésének homogenizálhatóságával kapcsolatos, másrészt pedig az un. "filozófia" társadalmi funkciójának problémáját érinti. Sose feledjük: "tantárgyunknak" nem igazán vannak tárgyszerűen továbbadható eredményei, de még csak uralkodó diskurzusa sem. Husserl szavaival szólva: "Filozófiát nem lehet tanulni, mert nincsenek objektíven megragadott és megalapozott belátásai, és nem lehet azért sem, mert - és ez is ugyanazt jelenti - ezen a területen a problémák, módszerek és elméletek értelme nincsen tökéletesen tisztázva, a problémák, módszerek és elméletek nincsenek fogalmilag pontosan körülhatárolva." (Husserl: A filozófia, mint szigorú tudomány)
De hát akkor hogyan tanítható a filozófia, ha nem tanítható - kérdezhetné bárki. Milyen "igazságai" vannak, melyek ugye nem vélekedések (doxa), s nem oldhatók fel sem hitben, sem egzakt tudományos ismeretben? E kérdésre adott válasz tulajdonképpen a filozófiatanárok titka, felelőssége. Erről a felelősségről próbál együtt gondolkodni a szóban forgó kurzus.

Budapest, 2009. december 18
Hegedűs Sándor
mb. előadó    

	

Kurzushoz tartozó kötelező irodalom:

-	

Kurzushoz tartozó ajánlott irodalom: 
 
-